![Sibiana Mirela Antoche](http://www.citatepedia.ro/autori/f/sibiana_mirela_antoche.jpg)
Năluci cu râset tandru
Prin porți de cer deschise coboară-n șoaptă luna
Cu-alai de albe rochii ce-ademenesc feciorii,
Năluci cu râset tandru ce-n hore-și prind cununa
Își spală trupu-n rouă pân' ce revarsă zorii.
Descântece șirete inundă calm pământul,
Misterioase umbre în dansuri veselesc,
Văzduhuri răvășite înnobilează cântul,
Prin nelumești chemări iubirea o urzesc.
Poieni de flori animă sub chiotul zburdalnic,
Flăcăi se-aud pe nume strigați din depărtări,
Vrăjiți, îndrăgostesc de glasul lor șăgalnic
Și-aleargă spre-a le prinde din toate patru zări.
În revărsat de ziuă își risipesc menirea
Frumoasele fecioare ce-au veselit de zor,
În urma lor plutește mirabil fericirea,
Altițe curg pe ape... băieții plâng de dor!
poezie de Sibiana Mirela Antoche
Adăugat de SIBIANA
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre iubire
- poezii despre virginitate
- poezii despre timp
- poezii despre râs
- poezii despre rouă
- poezii despre rochii
- poezii despre plâns
- poezii despre frumusețe
- poezii despre flori
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Citate similare
Umbra soarelui
Luna, Soare, tot ce prinde
Prinde lumea si se lasa
Lasa zilele in urma
Urma prinde peste ape
Ape trec peste o turma
Turma vine peste toate
Toate prind de-a lumii umbre
Umbra are toate cele
Cele ce-s de-a tale nume
Nume-n fata ti se spala
Spala gandul fara glume
Glume stii si tu si noi
Noi ce suntem de sub Luna
Luna este umbra lui
Umbra lui, a Soarelui.
poezie de Emilian Robert Vicol
Adăugat de Adelydda
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi poezii despre Soare, poezii despre zile, poezii despre umor, poezii despre fete, poezii despre depășire, poezii despre apă sau poezii despre Lună
![Sibiana Mirela Antoche](http://www.citatepedia.ro/autori/f/sibiana_mirela_antoche.jpg)
Spânzur luna...
Spânzur luna de tavanul argintat de albe stele,
Surâzându-mi din splendoarea unei nopți inamorate,
Eu, întinsă-i cânt sonate dintr-o harfă de nuiele,
Ea m-aplaudă surprinsă, în reprize repetate.
Strălucindă licărește și mă-mbie la visare,
Pe un pat de galbeni nuferi, într-o deltă cu egrete,
Ceara curge șiroindă din ea, dalba lumânare
Îmbrăcând în lucii raze aparențele discrete.
Cântă-n șoaptă fermecată de favoarea dezmierdării
Ca o lebădă pe ape ce plutește grațios,
Condamnată-nsingurării nu cedează întristării,
Cere s-o dezleg din ceruri, să ne-ncânte radios.
Abajurul spart de strigăt rupe sforile pedepsei
Și plonjează-n trambulina ce nu i-e deloc străină,
Dansatoare înfocată reanimă șarmul coapsei,
În romanticu-i balans... bolta-i plină de lumină.
poezie de Sibiana Mirela Antoche
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre alb
- poezii despre visare
- poezii despre tristețe
- poezii despre stele
- poezii despre nuferi
- poezii despre noapte
- poezii despre lumânări
- poezii despre lumină
![Nicolae Matei](http://www.citatepedia.ro/autori/f/nicolae_matei.jpg)
Rondelul cocorilor
Ziua-ncepe să mijească, ușor se revarsă zorii
Prin văioaga mocirlită, printre dese stufărișuri,
În străfunduri de noroaie scotocesc de zor cocorii,
Puii sub aripa mamei au ieșit din ascunzișuri.
Nuferi legănați de valuri răspândesc mirosul florii,
Graurii treziți din somn pornesc larma prin hățișuri,
Ziua-ncepe să mijească, ușor se revarsă zorii
Prin văioaga mocirlită, printre dese stufărișuri.
Vor zbura în patru zări înspre alte luminișuri,
Vestea tristă a plecării încinge aprig fiorii,
Vor răsti dorul în glas răsunând de țipăt norii,
Toamna rece va sosi prin golașele rărișuri,
Ziua-ncepe să mijească, ușor se revarsă zorii.
rondel de Nicolae Matei
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și poezii despre zbor, poezii despre toamnă, poezii despre somn, poezii despre nori, poezii despre mamă sau poezii despre dor
România - picur de rouă
România
e piatră luată din stele
un picur de rouă
din Univers
bucuria
primului vers
România
e umbra chipului tău
întins peste ape și munți
e floarea iubirii
de vrei s-o asculți
țâșnind peste hău
România
e mâna fecioarei
ce-n gingășie
cu atâta sete fața își spală
ca luna să fie
și haine de gală
cântul
ciocârliei ce urcă spre soare
înveșmântând pășunea-n melodie
cu flori de aer pe-aripioare
mai altfel veșnic ea să fie
e România
pe nori de stele și de astre
croind lumina uneori
ne soarbe-n căile albastre
cu flori de zi
la subsiori
România
patria mea
poezie de Ioan Daniel Bălan (28 februarie 2018, Cluj)
Adăugat de Ioan Daniel Bălan
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre vestimentație, poezii despre versuri sau poezii despre prăpăstii
![Mariana Daniela Bidascu](http://www.citatepedia.ro/autori/f/mariana_daniela_bidascu.jpg)
* * *
Iubesc pașii tăi scaldandu-se prin gândurile mele albe, sfințindu-ma,
Iubesc zâmbetul tau ce-mi trezește zorii...
surâs sfânt așezându-mi pe chip...
Iubesc suspinul de dor când își varsă lacrima peste mine, purtandu-te,
stingând arșița clipelor mele...
Iubesc iubirea ta care curge lin prin mine, respirându-ne,
răsuflare sfanta, farama de Rai pe pamant...
Iubesc ochii tăi copilarosi care aleargă jucăuș către mine,
chemandu-ma și infasurandu-ma în seninul cerului lor...
Iubesc mireasma florilor ce-mi dăruiește parca gustul tau...
Iubesc să te simt prin vene...
Curgându-mi, izvor de lumina fiindu-mi...
Pot să fac din iubirea asta, Cer senin, chiar și printre nori întunecoși...
Iubesc umbra ta, abur mangaietor și cald... prin viața-mi rece...
Urma șoaptelor tale din sufletul meu...
Picurii de rouă ce-mi răcoresc simțirea...
Iubesc!
Și simt că-mi așezi pe cale, odată cu fiecare răsărit, viață...
Iubesc, iar iubirea e zbor...
Tu mie zbor către înalt, fiindu-mi...
poezie de Mariana Daniela Bidascu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre înălțime, poezii despre întuneric, poezii despre zâmbet, poezii despre viață, poezii despre suflet sau poezii despre sfinți
Să-nvii de Paști...
Să-nvii de Paști... cum altfel să mă țiu
Aceea, ce mi- eram prin alte vremi?..
Mi-aș îmbrăca un verde pardesiu,
Din stropii florilor pătrunde- m-ar parfumul viu,
Îmbălsămându-mi liniștea printre poieni.
De Paști, mi-aș căuta... lumea întreagă,
Și, când bat clopotele, lăsând alte griji,
Să intru, unde crucea mi-e mai dragă,
Și sfinții mă apropie de-a lor sclipire vagă,
Visând la flori, să mă ating de-o frunză de măcriș.
De Paști, când pitulicile jalea o disecă,
Prin zvonul lor primăvăratic, miruind,
Tot pomul verde de cântul lor se -ncearcă,
Iar cel salbatec rădăcinile își pleacă,
Spre înaltul cerului, uitând că-i suferind.
De Paști, ce ar fi caz, și nu-ntâmplare-
Acesta mi-ar fi trilul, din sufletul curat,
Și îmbrăcându-i pe ai mei în strai de sărbătoare,
Mi-aș prinde aripi, din două reci izvoare,
Și, străbătând prin șoapte, s-ajung, unde mi-i dat.
poezie de Lilia Manole din Confluențe literare
Adăugat de liliamanole
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre verde, poezii despre sărbători, poezii despre primăvară, poezii despre frunze, poezii despre curățenie sau poezii despre cruce
![Sibiana Mirela Antoche](http://www.citatepedia.ro/autori/f/sibiana_mirela_antoche.jpg)
Tu cine ești?...
- De unde, Doamne-ai adunat atât parfum de primăvară
Și l-ai pictat în cuib de flori, dantelării, rochii de seară?
- De unde, Doamne, ai știut c-o să ne placă-nmiresmarea
Și n-ai uitat nicio petală să-i asortezi în ram culoarea?
- De unde, Doamne-ai învățat să slobozești din cer divinul,
Să ne îmbeți în dulci arome, să ne alinți în ochi seninul?
- De unde, Doamne-atât frumos? Din câte lumi l-ai frământat
De-ai reușit să ne surprinzi... încântător, ne-ai fermecat?
- De unde, Doamne, te-ai gândit a tale porți să le deschizi
Și Raiul florilor cerești în largi poiene să le prinzi?
- De unde, Doamne-au coborât atâtea leacuri pe pământ
Și-ai contopit într-un delir balsamuri ce se vor descânt?
- De unde, Doamne-ai revărsat atâta dragoste deodat'
Și-ai presărat miresme-n flori și ne-ai iubit... și ne-ai iertat?
- Și totuși, Eu vă înțeleg, v-ascult durerile lumești,
Dar, tu, creștine păcătos, de ce te miri? Tu, cine ești?
poezie de Sibiana Mirela Antoche din Anotimpuri pastelate
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre învățătură, poezii despre seară, poezii despre religie, poezii despre rai sau poezii despre pictură
![Loredana Nicoleta Vițelaru](http://www.citatepedia.ro/autori/f/loredana_nicoleta_vitelaru.jpg)
Casmirul tău de rouă
cad frunze în alint, cu ele amintiri și vis
în noaptea ce se lasă cu brumă de tăceri.
se-aud viori, departe, arcușul lor învins
de ielele smaralde ce-au fost în primăveri.
în umbre se ascund iubiri ce-au fost de-o vară
îmbrățișări de foc, fiori nestinși, ce ard
amestec de culoare, prinsă în tiară
cu diamantul nopții în ceas târziu, hazard.
zac stinse și răpuse, cu fardurile șterse
și se prefac în cântec ce-n somnul lor răsună,
rapsozi în frac de ploaie în cântece mirese
și-n râuri ruginii, se-aștern rochii de lună.
mă-mbie în pastel, pastel devin îndată
mă scurg în simfonia amurgului regesc,
și ca o harpă vie, cânt toamnei de-altădată
din genele de brumă, lied arhieresc.
ce dulce-mi ești mireasmă, tu ca o vrajă-mi ești
casmirul tău de rouă, mă-mbrăca-n amintiri
și gândurile toate-n orchestre pământești
îmi cântă-n visul nopții fragment din vechi trăiri.
poezie de Loredana Nicoleta Vițelaru
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre muzică, poezii despre vioară, poezii despre tăcere sau poezii despre râuri
Poveste de iarnă
Presară iarna lacrimi dalbe peste pământul înghețat,
Acoperă cu flori de gheață ferestrele și-ntregul sat.
Pe dealuri ea așterne neaua cu străluciri ca de mărgea,
Copacii îi îmbracă-ndată în mantie de catifea.
Iar vântul intră-n jocul iernii și viscolește fulgii toți,
Cu veselie îi adună pe toți copiii pe la porți.
Ei vântul îl aleargă-n vale și fulgii-i prind din zborul lor,
Apoi se tăvălesc râzând, pe-al iernii drag și alb covor.
Iar iarna se înveselește și-n jocul lor cu drag se prinde,
Din ceruri cerne iar ninsoare, ce lumea-ntreagă o cuprinde.
Din râsul pruncilor ea face pentru văzduhuri zurgălăi,
Ce-n nopțile de vifor pline suna-vor vesel peste văi.
În jocul iernii intră seara ca o măicuță obosită,
Ea liniștește copilașii și-n case-ndată îi trimite...
Iar iarna ca s-o pedepsească trimite crivățul hapsân,
I-acoperă pe boltă luna cu norii ei ce-aduc furtuni.
În case-acum e cald și bine, copiii s-au culcat de mult,
Afară singur vântul bate, cu inima-mi eu îl ascult...
Mă ninge-n suflet cu fantasme, iar vântul vieții mă îngheață,
Doar inima-mi e încă jună și desenează flori de gheață.
Presară iarna lacrimi dalbe peste-al bunicilor mormânt...
Mi-e dor de a lor sfântă poveste, mi-e dor de-al lor blând, drag cuvânt...
Pe dealuri se așterne neaua și ninge-n suflet cu povești,
Curând la noi va veni Moșu... colindători pe la ferești....
poezie de Gabriela Munteanu (8 decembrie 2016)
Adăugat de dory58
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre iarnă, poezii despre gheață, poezii despre copilărie, poezii despre văi, poezii despre viscol sau poezii despre vânt
![Sibiana Mirela Antoche](http://www.citatepedia.ro/autori/f/sibiana_mirela_antoche.jpg)
Cioplitori de stele!
Truditori cu gândul și cu suflu-n pană
Decojesc cerneala pân' la ultim strop,
Săgetați de fulger o pornesc în goană,
Deschizând ferestre fără-anume scop.
Zbor de libelule împânzesc lumina,
Cucerind hârtiei albului în umblet,
Inima cuvântă, mâna poartă vina,
Glăsuiesc fiorii, ropotesc în suflet.
Dansul nopții albe așternute-n pernă
Zbuciumă în ochiul sfertului de lună,
Ei, cârmaci destoinici șterg culoarea ternă
Dându-i Poeziei drept de-a fi, azi, Jună.
Corifei albaștri neștiuți de lume,
Risipesc hotarul bunelor de rele,
Dincolo de moarte vor purta un nume,
Din martiri ai slovei, cioplitori de stele.
poezie de Sibiana Mirela Antoche din Tangoul dragostei
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre vinovăție, poezii despre tinerețe sau poezii despre prezent
![Sibiana Mirela Antoche](http://www.citatepedia.ro/autori/f/sibiana_mirela_antoche.jpg)
Alfabetul iubirii
iubirea-i taina clipelor nescrise
e cheia ce unește doi străini
ea nu trădează fluturii de vise
le curăță aripile de spini
iubire-ai ca o lebădă pe ape
ca naltul zbor al marelui condor
e lacrima ce picură sub pleoape
când rănile nestinse aspru dor
iubirea-i iarba udă-n stropi de rouă
zefirul ce-n timpane-l resimțim
miracolul cerescului când plouă
e dulcele și-amarul pân' sfârșim
iubirea-i curcubeul dintre nouri
e tot ce ne-nconjoară cât trăim
e micul vals al marilor ecouri
pe ringul ce-am ales să dănțuim
iubirea-i simfonia primăverii
e inocența soarelui din zori
e luna ce lucește-n pragul serii
pe-arcușuri lunecoase de viori
iubirea-i macul roșu dintre șine
ce nu se pleacă-n fața unui tren
e zumzetul destoinicei albine
ce zburdă peste lanuri de saten
iubirea-i răsăritul și-asfințitul
e zâmbetul din ochii de copil
e vraja ce cunoaște infinitul
polenul strălucind pe un pistil
iubirea-i anotimpul veșniciei
e-averea ce ades n-o prețuim
iubirea e liantul trăiniciei
e leagănul sortit să locuim
poezie de Sibiana Mirela Antoche din Tangoul viselor
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre vals, poezii despre trădare sau poezii despre trenuri
![Valer Popean](http://www.citatepedia.ro/autori/f/valer_popean.jpg)
Vestind Cuvântul
Colindă sufletul în șoaptă
Prin satul înghețat de frig
Și în miros de pâine coaptă
A nașterii durere strig,
Și casele intră-n colindă
Uitând parcă de rostul lor,
Prin fumul coșului să prindă
Din veșnicia fulgilor,
Totul se-mbracă în lumină
Și stâna ce desparte zări
Se urcă-ncet în rădăcină,
Devine far prin depărtări,
Când colindăm întreg pământul
Vestindu-i Nașterea mereu,
Vestim că s-a născut Cuvântul
Ce va spăla păcatul greu.
poezie de Valer Popean
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre naștere, poezii despre sat, poezii despre pâine, poezii despre fum, poezii despre durere sau poezii despre devenire
![Costel Zăgan](http://www.citatepedia.ro/autori/f/costel_zagan.jpg)
Zodia florilor
Luna mai ne scoate-afară
și din casă și din viață
luna mai în flori măsoară
tot ce iarna ne îngheață
Și din casă și din viață
toate prind încet să ningă
rămânând la suprafață
doar adâncul din colindă
Toate prind încet să ningă
luna mai în flori măsoară
tot ce moartea o să stingă
luna mai ne scoate-afară
Și prin casă și prin viață
flori să fim ea ne răsfață
rondel de Costel Zăgan din Cezeisme II (25 mai 2018)
Adăugat de Costel Zăgan
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![în alte limbi](http://www.citatepedia.ro/g/32world.png)
Vezi mai multe poezii despre răsfăț sau poezii despre moarte
![Sibiana Mirela Antoche](http://www.citatepedia.ro/autori/f/sibiana_mirela_antoche.jpg)
În sublima desfătare
În sublima desfătare zămislită din senin,
Trup de sânge și de suflet cu aromă de pelin,
Îmi aduci în dar mireasma și aroma de divin,
Mă ucizi cu mângâierea lacrimilor de venin.
Mă adormi în pat de rouă și în fânul doar cosit,
Fierbi răcoarea boreală din altarul risipit,
Strălucești ca diamantul lunii pline-n asfințit,
Fir de iarbă, dor nebun, vis de perlă lustruit.
Cânți din bucium pe coline istovind mărgăritare,
Fugi în stele căzătoare și în visele polare,
Bei din apa ne-ncepută a candidelor fecioare,
Mă săruți pierind în valuri, în sublima desfătare...
poezie de Sibiana Mirela Antoche din Buchetul de iubire
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre trup și suflet, poezii despre sărut, poezii despre sânge sau poezii despre stele căzătoare
Fiori de dor...
Fiori de dor răsar în noapte,
Râuri de șoapte, sub tâmple albe,
Din albia lor m-alintă ușor.
Fiori de dor, iubirea nostră,
Ca marea albastră schimbă culori,
Rătăcind spre vechea fereastră.
Fiori de dor, valuri de flori
Îmi mângâie visul, unor noi chemări,
Efemere păsări măiastre.
Fiori de dor, sub lună plină,
Nopți neuitate, ciorchini de fiori,
Miresme înflorate din lanul amintirilor.
Fiori de dor, gingășii dorite,
Veșnic neprețuite, la timpul lor,
Dar acum, la apusul vieții, adorate.
Fiori de dor, salcie de stele,
Lacrimile mele strălucesc fără vrere,
În absența ta, vis nemuritor.
poezie de Valeria Mahok (18 iunie 2017)
Adăugat de Valeria Mahok
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre schimbare, poezii despre păsări sau poezii despre lună plină
Pe-un lemn
Doliu.
În soare sunt umbre ca-n lacrimi
În munți pâlpâie vântul
a jale,
Iar Omul se lasă-n durere
Pe-un lemn
Pe-un mormânt...
Bucurie.
Miroase a pască și-a trudă
Prescurile cresc din făină
a veste,
Bătrâna-n urechi obosite
Când taie din coca-nspumată
Își numără cald din mătănii
Pe-un deget
În gând...
Jale.
Se aude un cântec de seară
În voci desenate pe genuri
a suflet.
Pe fustele negre de vină
Își curg lumânări din durere
Iar fețele prinse-n baticuri
Își culcă privirea-n pământ
Cu lacrimi
Arzând...
Revedere.
În grai suferind de Moldovă
Obrajii își vând amintirea
A drag.
Un scaun își prinde copilul
Și-i leagănă-n doruri cuvântul
În inimi
Zidind.
Cruce.
Un Om îi cuprinde povara
În lemn lăcrimând a durere,
Divin.
Din trupuri coboară-n uitare
Și bine, și suflet, și pace, și gând...
Rămân dezgoliți de iubire
"Umanii" bolnavi de Cuvânt,
Etern
Răstignind.
Acasă.
Din ochi curg răsărit și apusuri
Iar postul se pierde-n arome
Învins.
O pace se plimbă-n neștire
Prin suflete calm presărând
Vestind din mormânt înviere
Iubire
Vestind...
poezie de Gabriela Chișcari (13 aprilie 2012)
Adăugat de Gabriela Chișcari
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre cuvinte, poezii despre voce, poezii despre urechi sau poezii despre uitare
![Sibiana Mirela Antoche](http://www.citatepedia.ro/autori/f/sibiana_mirela_antoche.jpg)
Herghelie de fluturi...
mi-ai furat un ciob din suflet
și l-ai prins butonieră la sacoul de duminică
să-ți fiu aproape când departele doare
nu-ți fie teamă că ploile mor
atunci când sărută pământul
acoperă-mi trupul cu umbra-ți șireată
și-ascultă văpaia pietrelor încinse
dezleagă din hățuri iubirea
și-nhamă herghelia de fluturi
la trăsura bălaie din seraiul cu flori
în diminețile ninse cu rouă
îmbie-mă-n pletele crude-ale ierbii
și n-o să-ți înșel așteptarea
cu ochii-ți ca șaua murgilor sălbatici
cuprinde-mi privirea și fă-o să-ți fie mireasă...
poezie de Sibiana Mirela Antoche din Curcubeul muzelor
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre cai, poezii despre păr blond, poezii despre păr, poezii despre ploaie sau poezii despre nuntă
![Petru Daniel Văcăreanu](http://www.citatepedia.ro/autori/f/petru_daniel_vacareanu.jpg)
Umbre de curcubeie
Versuri curg de printre nouri
Recitând în refren, doruri..
Nu ai vrea să mi le uiți
Alergând prin ele, desculți,
Și cu talpa cu iz de ambrozie
Să le aprinzi-n curcubeie
Pășind aidoma unei zeie
Prelinsă-n rouă, tandru, femeie!
Că pe o ruginită cheie
Fredonându-și doina de fier,
Pe crucile din cer de fulger!
Ce mi-s umbre de curcubeie..
poezie de Petru Daniel Văcăreanu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre poezie, poezii despre fier sau poezii despre femei
![Sibiana Mirela Antoche](http://www.citatepedia.ro/autori/f/sibiana_mirela_antoche.jpg)
Scânteiau în iarbă zorii
Scânteiau în iarbă zorii și-adormea în ceruri luna
Când un scâncet de copil stingea dulcea tihnă-a verii,
Căuta prin scutec lapte și un prim apus al serii,
O fetiță cu ochi verzi săruta a mamei mâna.
Nu-ntrebați pe Dumnezeu de ce-a spart fereastra lumii
Într-o zi de mare sfânt când în candele aprinse
I-au tors visele-n fitil ca văpăile încinse
În orașul lui Fănuș, cel ce-mbracă-n flori, salcâmii.
Dă târcoale-un rid sau două pârguindu-i tinerețea
Pregătindu-i drum ales spre amurgul ce-ntețește,
Prin troienile de-omăt cu încredere pășește
Gustând mierea din stupina ce vestește bătrânețea.
În galop trecut-au anii, iar din fradeda-i pruncie
Nu-i rămase decât dorul și oceane de-amintiri,
Ce urmară se-oglindiră în a gingașei priviri
Și în zâmbetu-i... de mamă... de soție... de femeie.
poezie de Sibiana Mirela Antoche
Adăugat de Cornelia Georgescu
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre apicultură, poezii despre încredere sau poezii despre vară
Umbra liniștii
Se oglindesc zorii pe lacul străveziu,
Ecourile tăcerii rătăcesc pe ape,
Stau în umbra liniștii
Și parcă aud
Petalele albe de nufăr
Cum încep a se desface.
Deschide-te, inimă,
ca o floare de nufăr
Și adună-ți frunzele
risipite prin ceață,
În zorii ce plâng
cu lacrimi de rouă.
Tu ești din nou
ca la-nceput de viață.
poezie de Horiana Emanuela Taru
Adăugat de Adelydda
Comentează! | Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi mai multe poezii despre inimă