[cuib]
aveam vreo
șapte ani
se oprise
ploaia
era
seară
(știu sigur
că era seară
pentru că în livadă
tăcuseră
păsările)
se auzea
doar strigătul
cositorului
tata m-a luat
în brațe
eram cât un pui
de vrabie
căzut
din cuib
poezie de Carmen Secere
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi poezii despre vrăbii, poezii despre timp, poezii despre tată, poezii despre seară, poezii despre păsări sau poezii despre ploaie
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.