Automobilul
În fond e-o tablă contorsionată,
Metal înșiruit în lonjeroane...
Pe scaun stai și e capitonată
Și-i plină de șuruburi și piroane.
Are și uși și geamuri, ca o casă
Îi treci de prag, are tavan, podea,
Are oglinzi, confort, e luminoasă...
În ea te poți culca, ca pe-o saltea.
Dar ne e visul fiecăruia din noi,
E mersul în deplină libertate...
Te scoate-n lume, e prezentă la nevoi;
E standardul de viață și de calitate.
Este-o comună, foarte șic, rasată,
Îți poate conferi o clasă, un statut...
Tot ea e "aspiranta" veșnic adulată
Și locul preferat de-un prim sărut.
Ajungi să o iubești ca pe-o femeie,
Un ideal de-ascultătoare și docilă...
Poți s-o pornești când vrei de-i dai o cheie
Și-o schimbi dintr-o bătrână, cu copilă.
I-am dat puterea, ce-i nețărmurită;
Îți poartă trup născut, bolnav sau mort,
Ia ființe, mutilează, o tratezi rănită...
Este-o autohtonă sau produsă de import.
Facem cu toții pentru ea o pasiune,
Muncim ca s-o avem și ea muncește...
E simbolul de secol, de perfecțiune!
E sclava noastră și stăpân de sclav... mașina este!
poezie de Daniel Aurelian Rădulescu (25 iunie 2010)
Adăugat de Daniel Aurelian Rădulescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre sclavie
- poezii despre muncă
- poezii despre visare
- poezii despre viață
- poezii despre timp
- poezii despre sărut
- poezii despre standard
- poezii despre simbolistică
- poezii despre schimbare
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.