Apocalipsa de fiecare zi
... Și în neștire, se petrec de toate
În țara asta, plină de absurd...
Zvon de moarte-n poarta țării bate
La toate cele, Cerul parcă-i surd.
Doar vești năprasnice se-aud din zare
Și-n fiece ungher e-un gând murdar...
De parcă relele din lumea mare,
În țara asta și-au făcut cuibar.
Pe străzi, prin cârciumi, prin sordide piețe,
Doar fețe împietrite întâlnești...
Și -aștepți ca toată firea să înghețe
De încrâncenarea firii omenești.
Sălbatică și dură e natura
În țara aceasta, parcă dintr-o dat'...
Și-njurături azvârle toată gura
Și toată țara, pare-se, a căpiat.
Nici pruncii nu mai poartă-n ochi seninul,
De parc-ar ști ce răi sunt cei mai mari;
De parcă de la piept sug doar veninul
Și răului-i sunt tineri emisari.
Pe dos sunt toate, lumea e întoarsă
Pe dos în veacul ce se-arată strâmb...
De bunătate, firea pare stoarsă
Și doar năprasne poartă în carâmb.
Și-așa, în neștire, se petrec de toate
În țara asta, plină de absurd;
Ne mor speranțe-abia înfiripate
La toate-acestea Cerul pare surd...
poezie de Boris Ioachim
Adăugat de Boris Ioachim
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre țări
- poezii despre tinerețe
- poezii despre timp
- poezii despre superlative
- poezii despre natură
- poezii despre moarte
- poezii despre gânduri
- poezii despre gură
- poezii despre gheață
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.