Mărgăritare
Suave flori, iubite lăcrămioare,
Podoabe-alese ale primăverii,
Ivite-n umbra unui codru-adânc,
În leagănul tăcerii.
Înlăcrimate-n pur argint,
Eu văd în voi lumina radioasă
Chemându-mă pe calea gândului, acasă...
Privind la voi, pe mama o zăresc
Cu ochii blânzi, cu chipul îngeresc
Și-n ochi o lacrimă-mi răsare,
Și lacrima se contopește-n floare.
Pe când eram micuță, la vatra părintească,
V-am răsădit, adeseori, în glia strămoșească
Cu mama ce văngrijea duioasă.
Apoi, când eu crescui mai mare,
Iar dragostea mă-nvăluia-n a ei vâltoare,
Am răsădit iubitului, în zi senină,
Un strat de lăcrămioare
Lângă portița din grădină.
Astăzi, când vă privesc cu nostalgie
Plăpânzii stropi de mici mărgăritare,
Simt că-mi redați parfumul dulce-al tinereții
Și-n taină-mi luminați cărarea vieții.
poezie de Floarea Cărbune (1 martie 2020)
Adăugat de Adina M. Neghirla
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre lumină
- poezii despre iubire
- poezii despre flori
- poezii despre îngeri
- poezii despre viață
- poezii despre tăcere
- poezii despre tinerețe
- poezii despre primăvară
- poezii despre prezent
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.