Pe țărmul oceanului
Iubitul meu locuiește
Pe țărmul oceanului, în ținutul de la miazăzi
Ce i-aș putea trimite ca dovadă a iubirii mele?
Două perle
Și-un pieptene din carapace de broască țestoasă.
I le voi trimite într-o cutie de jad.
Mesagerii spun că el nu-mi este credincios:
Spun că a aruncat cutia,
A aruncat-o țărână și-a ars-o,
Iar cenușa a scuturat-o-n vânt.
Din această zi și până la sfârșitul lumii
Nu mă voi mai gândi la el niciodată.
Cocoșii cântă
Și câinii latră
Fratele meu și soția lui vor afla toate acestea curând.
Vânturile toamnei sunt deja aici;
Briza zorilor oftează.
Peste puțin timp va răsări soarele
Și-atunci va afla și el.
poezie de Autor necunoscut, sec. I î.e.n - China, traducere de Petru Dimofte
Adăugat de anonim
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![calendar](http://www.citatepedia.ro/g/32calendar.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre vânt
- poezii despre iubire
- poezii despre câini
- poezii despre toamnă
- poezii despre timp
- poezii despre soție
- poezii despre sfârșitul lumii
- poezii despre sfârșit
- poezii despre religie
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.