Moș Crăciun
Moș Crăciun din cer de sus
Multe daruri ne-ai adus,
Nu cred că te vei supăra
De îți voi cere ceva...
Tu stai mândru între sfinți
De-i vedea pe-ai mei părinți...
Cu ce oare am deranjat,
De singurea m-au lăsat
Si mi-au dat o viață amară
Cum e frunza de secară.
Nu îți cer daruri, jucării,
Cum o fac ceilalți copii,
Bani, palate sau avere,
Doar un strop de mângâiere...
Nu îți cer palat de gheață,
Mama să mă strângă în brațe,
Iar în noaptea de Ajun
Capul pe piept să îl pun,
Inimă ce rău mă doare,
Nu am pic de alinare...
Copiii ce au de toate
Mă privesc cu răutate,
Sunt văzută-n ochii lor
Precum Iov, un cerșetor,
Ce-l batjocoreau păgânii
Și pe răni îl lingeau câinii...
La viață i-am dat simbrie
Propria copilărie.
Moșule, îți cer iertare
De te-am supărat prea tare,
Știu că ai o carte mare,
La toți le dai ascultare
Gându-e la fiecare, după a ta îndurare
La cei bătrâni după fapte,
Daruri, spor și sănătate,
La mame le-ai dat blândețe, mângâiere sufletească,
Sunt puțini copii ce au parte de iubire,
De un fericit destin, fiind cadoul lor divin,
Viața nu-i decât minuni.
E lacrimi, dar și spini,
Îndurare doamne, Amin!
poezie de Livia Mătușa din revista Uniunea Artelor
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre viață
- poezii despre supărare
- poezii despre palate
- poezii despre mamă
- poezii despre copilărie
- poezii despre cadouri
- poezii despre sănătate
- poezii despre suflet
- poezii despre sfinți
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.