Toamnă, sac de jucării
Toamna e ca o bunică
Pentru cei mai mulți copii,
Timp de basm în care pică
Din toți pomii jucării.
Gureși pui de coțofană
Din cuiburi cad la pământ,
Orice frunză mai gălbană
E un ban muncit de vânt.
Altor frunze colorate
Ce se prind în hora mare,
Doar de vânt împiedicate,
Nu le pasă, n-au picioare.
Numai frunza bradului
Nu se scutură la joc,
Deși doina vântului
Șuieră prin ea cu foc.
Fructe-n pârg sau foarte coapte
Se tot pitulă prin guri
De copii cu dinți de lapte,
În gemuri și-n prăjituri.
Ghindă, coarne, roșcove,
Păducele, jir țepos,
Nuci, mere coricove
Nu se lasă mai prejos.
(Deși mai corect e spus:
Nu se lasă mai presus!)
Pică-n joc, nu mai încap
În sacul toamnei prea plin;
Tocmai mi-a căzut în cap,
Supărat, un con de pin.
poezie de Marius Robu (3 septembrie 2014)
Adăugat de Marius Robu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre toamnă
- poezii despre frunze
- poezii despre vânt
- poezii despre timp
- poezii despre supărare
- poezii despre picioare
- poezii despre mere
- poezii despre lactate
- poezii despre jucării
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.