Plânsul de apoi
Mă zguduie un plâns din temelii,
un plâns de măruntaie nepostite,
masa-i bogată, vițelul pe poftite,
cu capu-n piept și mâinile pitite,
mă zguduie un plâns prin bucurii.
Mesenii cântă, e veselia-n toi,
cui ce-i mai pasă de ce-a fost vreodată?
râd sfinții cu pungașii laolaltă,
doar locul meu din cer ar sta să cadă
sub zguduirea plânsului de-apoi...
poezie de Silvia Velea din revista "Citadela literară"
Adăugat de Silvia Velea
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![în alte limbi](http://www.citatepedia.ro/g/32world.png)
Vezi poezii despre plâns, poezii despre sfinți, poezii despre râs, poezii despre mâini, poezii despre muzică, poezii despre bucurie sau poezii despre bogăție
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.