Deșteaptă-te dar...
Deșteaptă-te dar, înaintea trezirii
Departe de tot ce-ai visat,
Mai smulge-ți din neant țintuirea privirii
Și vezi înspre ce-ai avansat;
Se apropie încet cetățile serii
Cu turle de-adânc ce-n neant radiază
Și drumu-i bâcsit de scaieții tăcerii
Prin care cu spor se înnoptează.
Orele cresc, descrescând spre-o amiază
În care-și topesc rațiunea,
Aurora adoarme și seara lucrează,
Înspre zori ce-și ascund acțiunea...
Cocoși nu mai cântă, nimic nu contează,
În lungul uitatului mers,
O clipă cuprinde ce-o viață durează
Și viața-i cuprinsul advers.
Chiar bufnița nopții umil încetează
Și zilele-s strânse de-ale neantului brațe
În zori ce înnoptarea curtează
Sub tei cu alei petrecând pe subrațe.
Cetățile serii, un drum și-un instant
Și totul se duce departe și vine
În timpul solemn distins și constant,
Fără să știi și fără de tine.
Trezește-te azi, trezește-te acum
Că-i timp pentru soare și viață,
E timp pentru îngustul și singurul drum
Spre Cetatea, Minunea nespus de măreață!
poezie de Ioan Hapca din volumul de versuri Reflexii
Adăugat de Aurica Cristea
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre timp
- poezii despre noapte
- poezii despre seară
- poezii despre visare
- poezii despre viață
- poezii despre tăcere
- poezii despre tei
- poezii despre somn
- poezii despre prezent
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.