Manifest pentru sănătatea Pământului
Aproape am ajuns să ne mândrim
Că mai rapid în acest veac se moare,
Că noi ne-mbolnăvim și suferim
De boala bolilor fără scăpare.
Stupizi actori ai tragicului rol,
Mai și avem puterea inumană
De a vorbi despre acestă rană
Ce va lăsa pământul strep și gol.
Noi suntem fiii veacului bolnav,
Noi suntem canceroșii de elită.
Nu ne mai vindecăm cu niciun praf,
Bieți iovi pe o planetă părăsită.
Și mai avem și straniul obicei
De-a spune, și-n piept a ne și bate
Că moartea ne-a făcut averea ei
Vânzând înstrăinata sănătate.
Și chiar acum, când eu acestea scriu,
Când vă vorbesc plângând la fiecare,
Pentru un om sub cer e prea târziu...
Un om măcar ireversibil moare.
Oameni politici încă sănătoși,
Bărbați puternici situați la cârmă,
Priviți acest pământ de canceroși!
Uitați-vă voi înșivă în urmă!
De nu cumva sunteți și voi pândiți
Și de sfârșitul nu vă e departe,
De nu v-a pus în drum ca să-i stârniți
Ogoare de cenușă muma moarte.
Și dacă vă convingeți că-i real,
Că omul hăituit de moarte este,
Că zeul lumii cade de pe cal
Străpuns ca de leucemii celeste,
Dacă nevasta unuia stă sub
Puterea bolii mari ca într-o cușcă,
Dacă e cancer într-al lumii trup
Și-n nervii ei miros de praf de pușcă,
De ce luptați cu armele de foc
Și-ați dus mortea la perfecțiune?
De ce nu puneți banii la un loc
Pentru aflarea leacurilor bune?
Ca nu atât un ne-nsemnat câștig
Al vreunui doctor să ne enerveze,
Ci banii dați pe moarte și pe frig
Să pună omenirea-n paranteze.
Nu-i numărați ilustrului chirurg
Banii luați pe grave operații
Dacă nu știți și banii care curg
Ca să distrugă rase, neamuri, nații!
Mătușa mea face economii
La gaz, lumină și ades la carne
Fără a-nțelege și a ști
Că-n spate omenirea-i pune coarne.
Degeaba sunt chemați marii sărmani
Cureaua să o strângă cu credință,
Când voi zvârliți fără vreo trebuință
Sudoarea lor și-a sutelor de ani.
Ne mor părinți de cancer și ne mor
Copii și frați, și cunoscuți și rude
Nimic n-amână ora morții lor,
Urechea cerului nu-i mai aude.
Am merita și noi să mai trăim.
Dați banii noștri pentru sănătate,
Că astăzi am ajuns să ne mândrim
Cu boala nostră, prima între toate.
Vrem viață pentru cei ce i-am născut.
Vrem viață pentru noi, aflați în viață,
Că moartea chiar în noi lucrează mut
Acum, când noi vorbim despre viață.
Vrem să trăim! Putem să dăm și șperț
Pentru măcar un an de sănătate.
Opriți vă implorăm acest comerț
De moarte și de tot ce nu se poate.
Oameni politici, bunii noștri frați,
Noi v-am cedat și ranguri și proporții.
Dar nu putem continua.
Stopați această competiție a morții...
poezie celebră de Adrian Păunescu
Adăugat de anonim
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![cumpărături](http://www.citatepedia.ro/g/32cart.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre moarte
- poezii despre timp
- poezii despre medicină
- poezii despre boală
- poezii despre vorbire
- poezii despre sănătate
- poezii despre viață
- poezii despre viteză
- poezii despre urechi
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.