De câte ori Isus o fi bătut în geam
și din mărire
poate
nu i-am răspuns
că noi
avem atâta aur și-atâta fericire
încât călcăm pe legi și spânzurăm destine
de câte ori cuvântul l-am prins în cuie orb
și-apoi cu nepăsare am tras la mal firescul
clădind pe slăbiciunea acelora ce rabdă
castele unde
sigur
păstrăm la loc de cinste
minciuna și delirul acestei lumi bolnave
de câte ori securea n-am ridicat
dar uite
din verdele pădurii se-nalță un blestem
și cercul se închide
asemeni unui gând
ce ne învinge somnul
de câte ori Isus
n-o fi bătut la geam
în hainele sărace
voind să intre-n casă
nu pentru pâine sau
un loc de liniștire a trupului muncit
ci pentru o lucrare
atât de minunată
a inimilor care
din piatră par făcute
și-acum
la geam
Isus
mai bate și e frig
dar noi îndestulați
cu zâmbetul pe buze
ne numărăm avutul
poezie de Any Drăgoianu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![în alte limbi](http://www.citatepedia.ro/g/32world.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre vestimentație
- poezii despre zâmbet
- poezii despre victorie
- poezii despre verde
- poezii despre sărăcie
- poezii despre somn
- poezii despre păduri
- poezii despre pâine
- poezii despre minciună
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.