Toamna singuraticului
Prea-sumbra toamnă-i plină de fructe și prinos,
Îngălbenita strălucire a zilelor de vară.
Albastru pur din coji trecute cade jos;
Al păsărilor zbor răsună din legende-n seară.
In prese-i vinul, tăcerea lină a vinului gustos
Umple-n tăceri răspunsuri la-ntrebări de-odinioară.
Pe ici și colo cruci pe dealuri goale;
În roșia pădure se pierde-o turmă.
Un nor plutește peste iazuri rotocoale;
Se odihnește-a țăranului muncii urmă.
Încet albastra aripă se mișcă moale
Acoperiș de paie negrului pământ de gurmă.
Curând se cuibăresc stele obosite-n gene;
În răcoroase case liniștea-i smerită
Iar îngerii ies din albastre tusigene
Perechi de ochi de-ndrăgostiți dorită.
Papura șuieră; osoasă groaza intră-n pene
Când roua neagră picură zorită.
Comentarii
Ar fi prea simplu să presupunem că Trakl a intenționat o "auto-declarație" în această poezie. Singurătatea era cu siguranță o trăsătură a referinței sale umane. Nu există dovezi convingătoare că Trakl ar fi dorit prin "sine" să se autocaracterizeze. El a caracterizat scrisul său ca pe o muncă grea spre a ajunge la expresii și imagini (într-un aforism numit "Ispășire"), dar niciodată ca mijloc de auto-cunoaștere sau de auto-exprimare.
"Urmărind propria liniștea netulburată", i-a declarat Trakl lui Wittgenstein, sponsorul său(care i-a donat 20.000 de coroane), într-o scrisoare.
"Toamna" și "singurătatea" sunt motive care apar frecvent în literatură, creând o conditie humana care cunoaște tensiunea dintre abundență și finalizare, apropierea de moarte și împlinirea în condițiile individualizării. În "Zi de toamnă" de Rainer Maria Rilke (scrisă la Paris în 1902), motivul a fost conceput în acest sens. "Zi de toamnă" a fost publicat în 1902 în volumul "Cartea imaginilor". Că Trakl a cunoscut bine opera lui Rilke este un fapt cunoscut.
Asemănările motivelor cum ar fi "fruct", "vara" și "vinul", se pot datora doar temei comune și nu neapărat ca o referință directă.
O a doua, foarte probabilă, referință ar fi de amintit poemul lui Hölderlin "Toamnă", în care zborul păsărilor apare ca un sistem imagistic indirect ("Spiritul frigului se găsește din nou în cer") cât și "țăranul". Se pot găsi, de asemenea, asemănări ca "Vacanța toamnei plină e de fructe" la Hölderlin; la Trakl "Întunecata toamnă-i plină de fructe și prinos". Se poate spune, la cei trei poeți amintiți, că este vorba despre o preocupare generală, comună. Starea generală are o imagine comună în toate cele trei strofe ale poemului: locul securizant.
"Albastru pur din coji trecute cade", "Acoperiș de paie negrului pământ" și "În răcoroase case" sunt materialele cu care lucrează autorul.
De asemenea, este de remarcat faptul că în toate cele trei strofe apare culoarea albastră, "Albastru pur din coji trecute", "Încet albastra aripă se mișcă moale", "Iar îngerii ies din albastre tusigene".
Sunt menționate treceri și atingeri blânde, metamorfoze, transformări, miracole.
Ultimele două versuri aduc o disonanță în această lume securizată: "Papura șuieră; osoasă groaza intră-n pene / Când roua neagră picură zorită".
NOTE
1 WITTGENSTEIN, LUDWIG ( 1889 1951) filosof austriac cu contribuții valoroase la dezvoltarea logicii moderne și a filosofiei limbajului. Celebru, deși în timpul vieții publică o singură lucrare: "Tractatus Logico Philosophicus"(1921).
poezie de Georg Trakl din Versuri - traducere, prefață și comentarii de Christian W. Schenk, traducere de Christian W. Schenk
Adăugat de Hyperion
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![cumpărături](http://www.citatepedia.ro/g/32cart.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre poezie
- poezii despre albastru
- poezii despre zbor
- poezii despre toamnă
- poezii despre imagine
- poezii despre țărani
- poezii despre vin
- poezii despre tăcere
- poezii despre timp
- Ai o scrisoare de dragoste frumoasă?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.