Portret de primăvară
[Acuarelă]
Pe o foaie
neîncurcată de vreo pată
care s-o îndoaie,
aplec un curcubeu
asemeni cu sinele meu,
îmbrățișez cu crin regal
distins și alb fără egal,
ca fruntea mamei
sau ca obrazul ei oval,
peste cercurile mele
dau jos stele-viorele,
vin apoi
cu două petale de mac moi
(evident de mătase,
aidoma glasului mângâind
în cuvinte frumoase),
de mulțumire,
trec și un gând subțirel
cât un ghiocel,
iar la final,
ideal!
cu primăvară adusă de-afară colorez
fondul tabloului la care lucrez.
Ridic foaia,
mă duc un pas înapoi,
poate doi,
(pentru o vedere largă, dragă)
și simt în sufletul creț
un fior isteț:
nu știu cum, nu îmi dau seama,
buchetul pictat e mama.
poezie de Maria Mihăilescu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre mamă
- poezii despre suflet
- poezii despre sfârșit
- poezii despre primăvară
- poezii despre portrete
- poezii despre pictură
- poezii despre mulțumire
- poezii despre idealuri
- poezii despre gânduri
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.