Prietene nevăzute
Când a plecat trântind ușa în spatele lui,
iubirea mea a fugit ca o nebună după el,
dar s-a zdrobit de tocul ușii, oprită de o mână nevăzută Durerea,
apoi a căzut în genunchi într-o baltă de lacrimi și suspine,
a rănit-o rău, dar nu a murit,
doar a strigat în gând la Dumnezeu întrebându-l de ce? de ce?
încet s-a ridicat târându-se până în casă,
rănile sufletului îi sângerau puternic,
s-a așezat la masă cu capul între mâini
așteptând o minune să-i panseze durerile sfâșietoare din piept,
apoi a înălțat rugăciuni pentru viitoarea lor înmormântare,
aprinzând lumânări pe altarul Credinței.
Când se aștepta mai puțin,
la ușa iubirii mele bătu lingușitoare Ura
despletită, cu ochii sticloși ca moartea rânjind fericită
că va mai racola o victimă,
și învârtindu-se în jurul iubirii
a invitat-o să se răzbune pentru durerile suferite.
Iubirea pioasă i-a simțit imediat otrava firii
și a scoso repede afară din casă.
Așteptând cu multă răbdare pe pragul ușii,
Uitarea, gândind că e momentul potrivit,
a intrat și ea în casa iubirii mele.
Ce vrei de la mine? a întrebat suspicioasă iubirea,
pleacă, pleacă...
nu vreau nimic, am venit doar să-ți dau un sfat bun, zise Uitarea,
rănile aproape ți s-au cicatrizat,
ai de gând să mai înoți mult în oceanul apatiei?
uită dragă, apusul iubirii tale,
timpul nu se mai întoarce înapoi, doar amintirile lui,
amintește-ți doar ce a fost frumos între voi,
altfel dai hrană gratuită Neâncrederii,
care cu tentaculele ei de caracatiță te va sufoca
și nu va fi bine pentru tine în viitor.
Timpul și Dumnezeu au hotărât soarta ta motivată nu tu.
Iubirea mea a ridicat încet capul
și s-a scăldat lung în ochii Uitării,
promițâmdu-i bâlbâit că-i va urma sfatul.
Dar la ușa iubirii mele mai aștepta nerăbdătoare cineva,
vesela și tonica Speranță.
Ce mai faci? a întrebat-o zâmbind,
iubirea a ridicat apatic din umeri în loc să-i răspundă.
Hai cu mine la geam, îi spuse Speranța să îți arăt ceva...
vezi acolo pe trotuar bărbatul acela frumos,
e fostul tău iubit,
stă nepăsător cu mâna în buzunar așteptând o altă femeie.
După cine regreți? te-a uitat de mult vânătorul de fuste,
mâine, ea va fi cea rănită.
Mulți oameni se joacă ușor cu sentimentele altora,
dar habar n-au ce taxă scumpă plătesc în viitor.
Sper că te-am vindecat oarecum...
acum poți merge mai departe în viață,
atâtea lucruri frumoase te așteaptă,
dacă vrei cu adevărat,
hai, capul sus zise Speranța
și ține-te bine de brațul meu
în scurt timp ai să-mi mulțumești...
bucurăte că ai avut norocul să iubești
și nu ai trecut prin viață degeaba ca mulți nefericiți,
acum înțelepțește-te...
fără durere nu ai cunoaște bucuria lipsei ei.
poezie de Valeria Mahok (12 ianuarie 2008)
Adăugat de Valeria Mahok
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre iubire
- poezii despre durere
- poezii despre viitor
- poezii despre timp
- poezii despre sfaturi
- poezii despre religie
- poezii despre mulțumire
- poezii despre moarte
- poezii despre frumusețe
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.