Patima înaltului
Umbrele prind penajul nașterii,
Ploaia necuvintelor mimează curcubeie,
Despre patima înaltului știe carbonizarea
Ovulelor urcate în scânteie.
Clapele pianului sparg degete de gheață,
Imagini difuze încântă urechi,
Lumina vibrează în muguri hrăniți
Cu suflete vrajă ce-ngână perechi.
Ascultarea pășește pe-asfaltul de vene,
Sângele luminii se-ncheagă în stele,
Urmele se pierd în memorii
Turnate ca dor în ulcele.
Mă înjunghie hârtia pe care nocturn
Luceafărul scaldă un cer de igrasie,
Cerneala curge pe stalactite beton,
Pe hoteluri de vertebre mizând a poezie.
Am scotocit bureții ce s-adapă cu lapte,
Între perdele sânii tăi se rotunjesc alarmant,
În mine două jumătăți întregesc ramura
Pe care cântă ciocârlii de bazalt.
Siluetele orașelor și satelor rănite-s de fum,
Mușchii brațelor devin troițe reci,
Buze sidefate culeg coajă de strofe
Cu miros de miere și cochilii de melci.
În mine cioplesc gânduri de îngeri vioi,
Prind timpul de hățuri și-l pun la murat
Așa clipele sunt cuiburi pictate
Cu frăguțe dulci, de sărutat!
poezie de Marin Moscu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![cumpărături](http://www.citatepedia.ro/g/32cart.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre lumină
- poezii despre poezie
- poezii despre îngeri
- poezii despre urechi
- poezii despre timp
- poezii despre sărut
- poezii despre sâni
- poezii despre sânge
- poezii despre suflet
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.