Minunea ochilor albaștri
Minune vie a ochilor albaștri,
Smaralde, perle, viață, poezie,
A minții mele dragă nebunie,
Sunt pe pământ, sau înălțat la aștri?
Mă pierd de tot când mă cufund în ei,
Nu mai văd lumea, nu mai văd nimic,
Mă micșorez ca un atom, mic, mic.
Mă-nbată doar mirosul lor de tei,
Ce vrajă, ce magie poate- avea,
Adâncul lacului ce-l poartă în priviri,
Ce m-obsedează până-mi ies din firi,
Cu globu-i fin, cioplit în peruzea.
Minune vie-a ochilor albaștri,
Smaralde, peruzele, chip cioplit,
Tu vindeci omul, doar cu un clipit,
Și mă ridici sau mă cobori din aștri.
poezie de Gabriel Ionescu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre viață
- poezii despre tei
- poezii despre poezie
- poezii despre perle
- poezii despre ochi albaștri
- poezii despre ochi
- poezii despre nebunie
- poezii despre albastru
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.