Doinele sâmbetelor albe
... cântul dalb al clipei are Cer senin și mândru Soare mângâindu-ne ce doare...
Îmi e dor de tine, Soare,
de sărutul ce mă doare,
rău se zbate clipa-n tâmplă
cu o bucurie triplă
cea de ieri, de azi, de măine
ca și aburul din pâine
când felia-și plânge mama
lacrima își lasă coama...
albă-i panglica de doliu
că-i tăiată din lințoliu
în sicriul dorului
cu durerea zborului
ce-l alină-n zori suspinul
vara când îl unge pinul
fumul tânguie-n rășină:
''nu ești, fată, o străină...''
Candela-și bocește mucul
cum în spate cântă cucul
umbrele îi cer lumină
să învie mila-n vină
și să se ascundă-n pâine
mângâiată-n rugăciune
să-i alunge teama foamei
de pe amintirea mamei...
Sf. Vineri îmi pictează
curcubeul prins de rază
bobul lacrimei din ochi
o descântă de deochi...
geme-n zorii dimineții
tot alintul tinereții
doar ghenunchii tatei căntă
melodia mamei sfântă...
Pe un lac fără virtuți
se nasc nuferii cei muți
cu privirea iubitoare
le faci clipa-nfloritoare...
albul este puritate,
dragoste, sinceritate,
rozu-i liniștea, tăcerea
lacrima sa e plăcerea,
galbenul e mintea razei
și puterea diastazei,
pețiolul lor e lung
chinul apelor străpung,
par ''potire plutitoare''
în ageazma din altare
sau reflectă o ''poiană''
unde dorul cere hrană...
Ceara picură încet
scrie morții alfabet
să devină scriitoare
pe mormânt nemuritoare
acolo cu coasa zilei
se omoară jalea milei...
călimara-n ochi cu sânge
lângă muc pe cruce plânge
doar lumina cea divină
tot amarul îl domină
se revarsă-n mâna morții
omorând sintagma sorții
și revine pacea-n minte
candela arde cuminte
nu mai strigă, nu mai geme
lin se-așterne în poeme...
Pânea-n mână înflorește
și coliva dor doinește...
sâmbăta e ziua mamei
se deschide poarta vamei
mita clipei e tăcerea
Îngerii ne strâng durerea
și cântându-ne la harpă
oglindindu-se în apă
languros ne spallă rana
tot cu ea sfințesc pomana
când se cântă parastasul
liniștea dezmiardă ceasul
purtând dorul din strămoși
ne simțim așa frumoși...
nu ne pot ''privi'' străinii...
ne-nchinăm mereu Luminii.
poezie de Liza Popa Diupon
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre lumină
- poezii despre dor
- poezii despre alb
- poezii despre muzică
- poezii despre moarte
- poezii despre mamă
- poezii despre apă
- poezii despre îngeri
- poezii despre zbor
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.