Am poftă să scriu un poem
să ating tot ce a rămas neatins
până și strigătul subțire al acestei zile
când înveți să respiri în carnea mea
ca un cuvânt nestatornic
pe o limbă cu mugurii distruși
de tăcere
am atâtea să îți spun
de parcă ai lipsit o viață
iar eu am plantat
copaci triști
am crescut păsări cu aripi frânte
și am luptat cu iluzii
mi-e dor să îți povestesc
despre absența ta
să îți pun în palmă metafore
și să inventez alt început
prin bezna poemelor
scrijelind pe trupul tânăr
o altă viață
în care ai îndrăznit să te îmbraci
ca să îmi cânți
un cântec
de vindecat inimi
poezie de Any Drăgoianu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![în alte limbi](http://www.citatepedia.ro/g/32world.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre poezie
- poezii despre muzică
- poezii despre învățătură
- poezii despre început
- poezii despre zile
- poezii despre viață
- poezii despre tăcere
- poezii despre tristețe
- poezii despre tinerețe
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.