Al vieții mele caleidoscop
În acest verde fără timp,
printre zidurile antice și tăcute
mă zbat în contratimp
de infinuturi deja în inimi trăite.
Dulci coline și urcușuri aride
pe parcursul vieții mă însoțesc
momentele mele efemeride
cu speranța mă mângâie părintesc.
Dale de suflet se compun,
în lumini și unbre se descompun,
călătoria alternează ca zborul de lăstun.
În aerul proaspăt al apusului roșu,
nu caut spirale sau scurtături
ci doar o floare ascunsă în dosul
munților de armături.
poezie de Doina-Maria Constantin
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![calendar](http://www.citatepedia.ro/g/32calendar.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre viață
- poezii despre zbor
- poezii despre verde
- poezii despre tăcere
- poezii despre timp
- poezii despre suflet
- poezii despre scurtături
- poezii despre roșu
- poezii despre munți
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.