Până-n pruncenie
Ochii când obosiți închid
mă duc în gânduri înapoia,
până când am înflorit
din lapte băut anevoia.
Nu pot, și-aș vrea gânduri să tragă
de oase, piei, de cărni în timp,
până-n momentul când de dragă
măicuța mă avea copil.
poezie de Radu Mihăilescu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi poezii despre timp, poezii despre ochi, poezii despre lactate, poezii despre gânduri, poezii despre flori sau poezii despre copilărie
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.