Mă supun
Eu, șoimul fără de frică
La ceruri înalte mă închin
Acum când viața este mică
Îți cer iertare, mă înclin
Să zbor pe cerul infinit
Plutesc, te port în gând
Sufletul îmi este rănit
Străbat zorile strigând
Caut locul de cuib liniștit
În aripi port mereu iubirea
Cuibul ce noi l-am construit
În el stă liniștea și unirea
Glasu-mi este ecoul răgușit
Te-am strigat zburând în vânt
În inimă un foc arde mocnit
Zgură și jar cade pe pământ
Îndrept rana ce ți-am făcut
Eu am plecat fără să-ți spun
Să explorez un necunoscut
Acum iubirii tale mă supun
Zbor în noapte, nu obosesc
Cu ochii deschiși te visez
Într-o zi am să te găsesc
Zburând, iubirea o descifrez
poezie de Vivian Ryan Danielescu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![calendar](http://www.citatepedia.ro/g/32calendar.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre zbor
- poezii despre iubire
- poezii despre înălțime
- poezii despre vânt
- poezii despre visare
- poezii despre viață
- poezii despre unire
- poezii despre suflet
- poezii despre ochi
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.