Mângâiere
Gândește primăvară și-ți vor răsări flori
În prispa adormită c-un zâmbet troienit,
Flori ce-ți vor da de veste că ești al meu IUBIT,
Chemându-te la mine, să-ți dăruiesc fiori.
Topind țurțuri de gheață, vom plânge lacrimi dulci
Și le vom închina emoțiilor mute,
Împrumutând privirea din ochii blânzi de ciute,
Când sufletul, sfințit, în mine o să-l culci.
Apoi, ne-om răsfăța cu vise împlinite,
Din noapte până-n zori, pe așternut de dor,
Ne-om mângâia pe frunte, alungând orice nor
Născut din întuneric de simțiri neiubite.
Cu alb de ghiocei vom înveli Pământul
Ce se va încălzi la flacăra IUBIRII
Și amândoi afla-vom secretul fericirii
Ascunse-n Începutul ce-a dăruit cuvântul...
Gândește primăvară și ne va mângâia!...
poezie de Georgeta Radu
Adăugat de Cornelia Georgescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre iubire
- poezii despre cadouri
- poezii despre țurțuri
- poezii despre întuneric
- poezii despre început
- poezii despre zâmbet
- poezii despre visare
- poezii despre suflet
- poezii despre somn
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.