An de an
An de an,
an de an,
bate vîntu-n grîu pe lan.
Spic de spic se ține-n vînt.
Cine-i singur cade frînt.
Dar alături n-au nimic.
Toate te privesc și zic:
Dar tu ai,
dar tu ai,
frate drag, un bob în spic?
Săptămîni,
săptămîni,
cearcă lupul pe la stîni.
Dă tîrcoale hăulind.
Ia să văd ce pot să prind.
Ba vrea oaie, ba vrea miel.
Nu le dă Emanuel.
Dar tu sai,
dar tu sai,
să pui pieptul lîngă El?
Ceas de ceas,
ceas de ceas,
n-au albinele popas.
Toate zboară și zoresc,
în cămară toate cresc.
Numai mierea-n jurul lui.
Tu zorești?
Tu zorești?
Ești albină sau ce ești?
În curînd,
În curînd,
vom da seama rînd pe rînd.
Tu păstor, tu ucenic,
unde-s boabele din spic?
Tu plugar, tu învățat,
cîtă miere-ai adunat?
Ce-ai făcut,
ce-ai făcut
cu talantul ce ți-am dat?
Doamne sfînt,
Doamne sfînt,
n-am fost mare pe pămînt.
Tu, Stăpînul meu prea 'nalt,
mi-ai dat mie un talant.
Eu, prin grijuri și nevoi,
ți-am adus acuma doi...
Așa da!
Așa da!
O cetate,-acum, e-a ta.
poezie celebră de Costache Ioanid
Adăugat de anonim
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre oi
- poezii despre apicultură
- poezii despre albine
- poezii despre țărani
- poezii despre învățătură
- poezii despre zbor
- poezii despre lupi
- poezii despre creștere
- poezii despre ceas
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.