Așa e lumea, iubito!
viața îmi curge spre moarte precum
depărtarea înspre capătul lumii
nu-i bai, zic
trupul e o fârâmă de pământ
în care Dumnezeu
a plantat
veșnicia
păcatul și iubirea
așa e lumea făcută, iubito
din iubirea ultimilor
trecători
prin păcat
Dumnezeu știe asta și
mai știe că
oamenii cu o singură viață
își numără păcatele
duminica
e prea multă durere între noi
iubito
așteptarea înmugurește suferinți
înfrigurat privesc
cum umbra trece strada
să nu plângi
orice cărare duce înspre Dumnezeu
poezie de Teodor Dume (18 aprilie 2017)
Adăugat de Teodor Dume
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![în alte limbi](http://www.citatepedia.ro/g/32world.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre viață
- poezii despre iubire
- poezii despre religie
- poezii despre plâns
- poezii despre muguri
- poezii despre moarte
- poezii despre durere
- poezii despre Dumnezeu
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
1 Mihai Cucereavii [utilizator înregistrat] a spus pe 19 aprilie 2017: |
Variantă: * Numai Cărarea (Calea) lui Hristos duce către Dumnezeu. Altele duc în impas. |
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.