Mărturisire
Eu sunt al senectuții poet și m-am născut
din artă spre-a păși în altă artă.
Pana e-abia cioplită, iar lira zace spartă
și mi-am pecetluit orice trecut.
În versul meu prezentul e cernut
de-o sită ciuruită de-a mea soartă
care de-o viață-ntreagă o cruntă pică-mi poartă
și nu-mi înțeleg vina. Ce oare i-am făcut?
Sunt trist fiindcă-s aproape de final
și tot ce-a fost în vreme superb, a ajuns hal,
că timpul ce-a rămas n-are răbdare.
Iubirea și speranța în sine s-au închis,
dar râd ca-n tinerețe atunci când fac să zboare
din inima-mi bătrână câte-un vis.
sonet de Anatol Covali (19 noiembrie 2016)
Adăugat de dory58
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre poezie
- poezii despre bătrânețe
- poezii despre visare
- poezii despre vinovăție
- poezii despre versuri
- poezii despre tristețe
- poezii despre trecut
- poezii despre tinerețe
- poezii despre timp
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.