moment de bine - 3
Convergențele luminilor
dincolo, în adâncul mătăsos, fierbinte, roșu
punctul primordial unde șapte suflete
își împlinesc rotundul doar cu-n ochi
am ajuns aici trecând răsuciri dureroase
țin ritmul cu șapte sfere, gravităm împreună
în colțul acesta de univers suntem o galaxie
soarelui nostru nu-i știm vârsta alb-sidef raza lui
nu avem încă un Pământ, dar la nevoie
îl vom zămisli din atingerea frunților
sunt șapte culori, șapte anotimpuri și tot atâția
arhangheli
.
m-am trezit, un arlechin în patul meu
o sârmă întinsă între lună și fereastra mică
întotdeauna mică
îmi spăl fața îndelung. oglinda ironic surâde
«vrei înapoi acolo, nu?!»
desculț încerc sârma
«nu te teme. vântul te va ține de mână, hai.
de vei cădea, vei atinge adâncimea ochiului, dacă nu,
vei rămâne al meu și să știi
nu-i luna ceea ce-ți pare
este genunchiul întâiului arhanghel
»
trezire în trezire, adormisem în oglindă și
acum mi-e mai bine
poezie de Valeriu Barbu
Adăugat de Mariana Fulger
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre timp
- poezii despre vârstă
- poezii despre vânt
- poezii despre suflet
- poezii despre roșu
- poezii despre ritm
- poezii despre lumină
- poezii despre durere
- poezii despre culori
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.