Grădina
Ca un mănunchi de mătăsuri fluturând proiectate pe un zid,
Trece pe lângă grilajele unei alei din Kensington Gardens;
Ea nu este decât o anemie emoțională topindu-se încet
în agonia dinaintea sfârșitului.
Iar în jur sunt hoardele de plozi
Aprigi, murdari, fără de moarte ai sărăntocilor.
Ei vor moșteni pământul.
În ea se află deja capătul creației.
Oboseala îi este de o frumusețe extremă și excesivă.
Ar dori mult, mult ca cineva să-i vorbească
Și îi este aproape groază că eu
voi comite această indiscreție.
poezie clasică de Ezra Pound, traducere de Petru Dimofte
Adăugat de Petru Dimofte
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![în alte limbi](http://www.citatepedia.ro/g/32world.png)
![cumpărături](http://www.citatepedia.ro/g/32cart.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre vorbire
- poezii despre sfârșit
- poezii despre promisiuni
- poezii despre moștenire
- poezii despre moarte
- poezii despre groază
- poezii despre frumusețe
- poezii despre dorințe
- poezii despre Pământ
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.