Trezește-te, române
Trezește-te, române,
Ia-ți țara în mâini curate
Și scrie-i castul nume
Cu sânge de dreptate.
Păzește-i codrii iar
De cozi ce învârt topoare.
La mal, să-i fii un far...
Că d-eșuează, o doare.
Câmpiile să-i fie
De drept, din neam avute,
Să nu se întoarcă glie
Înapoi, la inimi slute.
Să crezi într-o credință
Egală tuturor;
Ce alină suferință...
Dușman, îl făcând amor.
Să ne unim toți, frați
De cult, de aceeași limbă,
Pe poale de Carpați
Noi să fim cei ce schimbă...
... O lume, ce ne arată
De rău, cu arătător
Și s-o uimim odată,
Cum din trecut de dor.
Trezește-te române,
Copii pe brațe îți poartă
Și le dă pâine, grâne
Mai mult, ferice soartă...
... Să știi că vei fi veșnic
O pildă omenirii...
O lumânare în sfeșnic
Topindu-și trup... iubirii!
poezie de Daniel Aurelian Rădulescu (17 noiembrie 2014)
Adăugat de Daniel Aurelian Rădulescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre țări
- poezii despre trecut
- poezii despre sânge
- poezii despre suferință
- poezii despre schimbare
- poezii despre păduri
- poezii despre pâine
- poezii despre mâini
- poezii despre lumânări
- Ne poți propune o poezie de dragoste?
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.