Amin
Cum, Doamne, doar suflet m-ai făcut,
m-ai umplut cu oase și carne,
două buze în formă de tălpi
lipite mereu de țâța pământului.
Privesc înăuntru,
sunt plin de semințe,
de gene semănate pe cromozomii de rând.
Știu că-ți pot dărui milioane de urmași,
cât timp mai are lapte țărâna,
dar Tu n-ai trebuință de brațele lor,
ci
numai de pasărea celor trei degete,
acelea care plutesc închinarea
cu aripile în zbor peste frunte,
de sus în jos,
de la dreapta la stânga,
în vecii vecilor,
Amin.
poezie de Dan Tipuriță din Cromozomi din genunchi de femeie (6 noiembrie 2013)
Adăugat de Dan Tipuriță
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
![cumpărături](http://www.citatepedia.ro/g/32cart.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre zbor
- poezii despre timp
- poezii despre sâni
- poezii despre suflet
- poezii despre păsări
- poezii despre lactate
- poezii despre genetică
- poezii despre degete
- poezii despre cadouri
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.