Popasul unei clipe
Nu mă atingi și totuși eu te respir în toate,
Mi-ai revărsat în suflet făclii de maci arzând,
Cămăși de dor în floare cu lacrimă brodate,
Mi le-ai țesut cu patimi, miraj să-mi fii oricând.
Popasul unei clipe țesute-n amintire,
Surâde-n zorii zilei ca soarele pe apă,
Te simt atât de-aproape și parcă mă și doare
Steluța ce-ai aprins-o sfioasă pe sub pleoapă.
Trec vămi de așteptare și îmblânzesc minute,
Aș vrea să pun sechestru pe anotimpul verii
Și pânzele tăcerii să le desfac de cute,
Să nu mai sângereze doi maci în toiul verii.
Aș frânge îndoiala cu verdele pădurii
Și-aș implora cocorii să rătăcească-n zare,
Să evadeze macii din ploile armurii,
Să-i logodească greieri cu pete de culoare.
Suspin de maci aprinși pictează-n zori icoana
Dorinței asfințite în pulberea-nserării,
Eșarfe de tandrețe le-acoperă coroana
Să nu-i răpună bruma de toamnele uitării.
poezie de Ines Vanda Popa
Adăugat de Ines Vanda Popa
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre timp
- poezii despre verde
- poezii despre vară
- poezii despre vamă
- poezii despre uitare
- poezii despre tăcere
- poezii despre toamnă
- poezii despre suflet
- poezii despre păduri
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.