Profesie inutilă
Câți ani, privări, lectură, studiu, multe memorări
Sunt un câștig visat sau pierdere asiduu asumată
Dintr-un imbold interior -puțin indus spre noi cărări-
Ce-ar face viața o oază diafană, mai puțin ingrată?
Și cât confort se pregătește-n sârg cu aulele pline
Către o lume așteptând avidă de-o securitate
Să-și satisfacă, în recompensă tot ce-și vrea mai bine
Cu știință acumulată greu se delivrând cu tot, integritate?
Primordial ar fi atunci să trăim toți printre axiome,
Ca tot ce este -am vrea să fie sau nefast ne dirijează-
Să-și aibă specialiști de drum, nu impostori de dogme;
"Poli" pedanți cu "tic"uri cuvântând... și ce nu profesează!
Ne consumăm din liniște, energie, speranțele avute,
Într-un straniu sofism derezonabil... un cert vinovat
Când preferăm minți diabolice, moralului necunoscute,
Infatuate-n neștiutul etalat și bășcălia-n găști... "Parti" zănat!?!...
poezie de Daniel Aurelian Rădulescu (24 ianuarie 2012)
Adăugat de Daniel Aurelian Rădulescu
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre viață
- poezii despre știință
- poezii despre visare
- poezii despre vinovăție
- poezii despre timp
- poezii despre oaze
- poezii despre minciună
- poezii despre lectură
- poezii despre energie
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.