Melc, melc, codobelc, nu te du la Dunăre...
Doamne, ocrotește pământenii!
melc melc codobelc
în săptămâna patimilor e plin
râul lacrimilor plâng neîncetat românii
că i-au blestemat păgânii melc melc codobelc
scoate coarne bourești și te du la baltă și bea apă
caldă nu te du la dunăre că apa-i prea tulbure apele
s-au umflat apele au turbat ia-ți casa-n spinare și fugi peste
hotare unde cerul îți dă ploi și viața-i fără nevoi (!?) că
la noi în țară viețile-s ca ața valurile-s ca gheața spală
digurile de te-apucă frigurile pomii sunt în floare
apa-i pe ogoare casele cad la pământ parcă-s
suflate de vânt plâng neîncetat românii că
i-au blestemat păgânii melc melc codobelc
ia-ți casa-n spinare și fugi peste hotare...
melc melc codobelc.
poezie de Mihai Cucereavii (18 aprilie 2006)
Adăugat de Mihai Cucereavii
Votează! | Copiază!
![Distribuie](http://www.citatepedia.ro/g/32share.png)
Vezi și următoarele:
- poezii despre apă
- poezii despre vânt
- poezii despre timp
- poezii despre săptămâni
- poezii despre râuri
- poezii despre protecție
- poezii despre plâns
- poezii despre ploaie
- poezii despre ocrotire
Nu sunt comentarii până acum. Ne-am bucura să vedem o primă impresie despre textul de mai sus.
Unele dintre comentariile pe care le-ați adăugat în ultimele zile au fost eliminate, nerespectând Regulamentul. Pentru a evita o suspendare a dreptului de a scrie comentarii, este recomandat să respectați regulile și să nu vă angrenați în certuri sau alte discuții care derapează.